ESO a furnizat o nouă imagine uluitoare al unui câmp de stele din constelaţia Carina.
Imaginea prezintă o grămadă de stele incendiare, de toate culorile şi luminozităţile,
dintre care unele strălucitoare, pe fundalul norilor de gaze şi de praf stelar.
O nebuloasă complexă creată de ejecţiile anterioare, violente, înconjoară o stea neobişnuită în mijlocul acestui câmp.
Astronomii au descoperit că această stea are un companion.
Interacţiunile acestui sistem de stea dublă, înconjurată de un disc de praf stelar,
poate fi motorul care alimentează remarcabila nebuloasă a stelei.
Acesta este ESOcast!
Ştiinţa de ultimă generaţie şi viaţa din spatele cortinei ESA, Observatorul Sud-European.
Să explorăm ultima frontieră a Universului cu gazda noastră, Dr. J., alias Dr. Joe Liske.
Bun venit la acest episod al ESOcast.
Sunt Gaitee Hussain. Îl înlocuiesc astăzi pe Dr. J., care este în vacanţă.
Azi vom explora o nouă inagine de la ESO care ne arată un câmp bogat în stele
centrat în jurul altei stele numită HD 87643.
Studiul prin folosirea unui nou set de observaţii a arătat astronomilor imagini clare ale acestui tip exotic de stea.
Imaginea, luată în direcţia constelaţiei Carina,
ne arată o aglomerare densă de stele dinspre braţul Carina din galaxia Milky Way.
Cu cât ne apropiem, vedem steaua HD 87643,
o aşa numită stea B, aflată la distanţa de 4900 ani-lumină de noi.
Frumoasa imagine arată nebuloasa de gaze şi praf stelar, care reflectă lumina provenită de la stea.
Vântul stelar pare să fi modelat nebuloasa, lăsând în urmă rotocoale de gaze şi praf stelar.
O investigaţie mai atentă pare să indice faptul că
există ejecţii regulate de materie de la această stea, la fiecare 15 până la 50 de ani.
Studiul foloseşte trei instrumente diferite din arsenalul ESO de telescoape.
Primul instrument, pentru viziunea de ansamblu, oferă astronomilor un câmp larg, cu ajutorul telescopului de 2,2 metri MPG/ESO,
aflat la 2400 metri altitudine - Observatorul Silla din Chile.
Al doilea instrument este marele telescop ESO, sau VLT din Paranal.
Aici, instrumentul de adaptare NACO permite astronomilor să obţină imaginea stelei
fără efecte de tulburare din cauza atmosferei terestre.
Pentru a vedea obiectul şi mai clar, echipa a obţinut o imagine
cu ajutorul Interferometrului de la Marele telescop numit VLTI.
Setul de observaţii
provenite de la Wide Field Imager şi VLTI
corespund unui factor de zoom de 600.000 între cele două extreme.
Cu aceste date, astronomii au descoperit că steaua HD 87643 are un companion, aflat la o distanţă de 50 de ori mai mare comparativ cu distanţa Soare-Pământ,
ambele fiind învăluite într-un cocon de praf.
Cele două stele probabil că se orbitează reciproc între 20-50 ani.
Prezenţa acestui companion poate oferi o explicaţie
privitoare la ejecţiile regulate de materie dinspre steaua HD 87643, care formează faimoasa nebuloasă.
Când steaua companion se mişcă pe eliptică, sau pe o orbită ovală,
ea se apropie regulat de steaua HD 87643, atrăgând astfel ejectia de material stelar.
Tangoul celest poate fi cauza generării nebuloasei extraordinare.
Încă o dată, ştiinţa ne-a ajutat să explorăm şi să explicăm frumuseţea Universului.
V-a vorbit Gaitee Hussain, de la ESOcast.
Fiţi alături de mine în următoarea aventură cosmică.
ESOcast - Observatorul Sud-European. www.eso.org
ESO, Observatorul Sub-European, este o organizaţie interguvernamentală şi de tehnologie în domeniul astronomiei,
proiectată, înfiinţată şi care operează cu cele mai avansate telescoape din lume. (Subtitrarea: Mona379)