Pentru prima oară astronomii au putut urmări direct mişcarea unei exoplanete
şi comportamentul acesteia de pe partea cealaltă a stelei sale gazdă.
Planeta are orbita cea mai mică dintre exoplanetele ştiute până acum,
fiind situată în apropierea stelei gazdă la distanţa similară dintre Saturn şi Soare.
Descoperirea arată că planetele gazoase gigantice s-au putut forma în câteva milioane de ani,
un timp destul de scurt vorbind din vedere cosmic.
Acesta este ESOcast!
Tehnologia de vârf şi viaţa din spatele scenei ESO, Observatorul European din Emisfera Sudică.
Să explorăm ultima frontieră cu gazda noastră Dr. J., alias Dr. Joe Liske.
Salut şi bun venit la ESOcast.
În acest episod, vorbim despre planeta din jurul stelei Beta Pictoris.
Steaua nu are chiar de două ori masa Soarelui nostru dar are vârsta de 12 milioane ani.
Deşi pare mult, este o stea destul de tânără
De exemplu, Soarele nostru are deja 4,7 miliarde de ani.
Beta Pictoris este un exemplu de stea
înconjurată de un disc de aşa numite resturi de praf stelar.
Aceste rămăşiţe din disc provin din coliziunea corpurilor mari
cum ar fi embrioni sau asteroizi planetari.
Observaţiile timpurii au arătat că acest disc de rămăşite este acum răsucit,
şi că există comete care cad pe suprafaţa stelei.
Acest lucru indică prezenţa unei planete masive
care orbitează steaua respectivă.
Odată cu noile observaţii obţinute de la VLT aparţinând ESO
avem dovada certă privind această planetă.
Steaua fiind foarte tânără,
planeta probabil că s-a format cu câteva milioane de ani în urmă.
Este o veste bună pentru că deja ştiam că discurile din jurul stelelor tinere
se dispersează în câteva milioane de ani,
iar astronomii căutau dovada că se poate forma o planetă gigant în tot acest timp.
Planeta are o masă de 8 din masa lui Jupiter.
Are masa propice şi locul ideal petnru a explica răsucirea din anumite părţi ale discului.
Echipa a folosit instrumentul NACO,
montat pe unul din cele patru telescoapele de 8,2 m
de la ESO - VLT.
Ei au studiat imediata vecinătate a stelei Beta Pictoris în anii 2003, 2008 şi 2009.
La observaţiile din 2003 s-a văzut o planetă masivă în cadrul discului,
dar în 2008 şi la începutul lui 2009, aceasta a dispărut!
Totuşi, la observaţiile recente de la finalul lui 2009,
planeta a reapărut, dar în partea cealaltă a stelei.
E clar că la observaţiile anterioare, planeta a fost ascunsă, fie în faţa sau în spatele stelei.
Acum, pentru prima dată, putem vedea o exoplanetă
care se mişcă în jurul stelei gazdă dintr-o parte în alta!
Astronomii au putut estima mai bine distanţa dintre stea şi planetă.
Pe lângă imaginaţia privind planetele existente,
planeta din jurul stelei Beta Pictoris, denumită Beta Pictoris b
are cea mai mică orbită cunoscută până acum.
Se află la o distanţă de steaua gazdă de 4 şi 14 unităţi astronomice comparativ cu distanţa dintre Pământ şi Soare.
Adică aproape distanţa dintre Saturn şi Soare.
Perioada scurtă în care planeta a permis astronomilor s-o vadă pe orbită
adică următorii 15-20 ani
şi studiile lui Beta Pictoris b vor oferi primele informaţii
legate de fizica şi chimia atmosferei unei planete gigant tinere.
Super-jupiteriene precum Beta Pictoris b sunt extrem de rare în jurul stelelor de genul Soarelui nostru.
Totuşi, planetele descoperite în jurul stelelor Fomalhaut şi HR 8799,
alături de Beta Pictoris b,
par să sugereze că super-jupiterienele pot fi mai frecvent produsul
formării stelelor care sunt mult mai masive decât Soarele nostru.
Astfel de planete disturbă discurile din jurul stelelor gazdă,
creând structuri care pot fi uşor observate cu instrumentul ALMA,
un telescop revoluţionar cu precizie de milimetru şi submilimetru
construit de ESO împreună cu partenerii internaţionali.
Alte câteva exoplanete au fost captate în imagini,
dar ele sunt foarte departe de steaua lor gazdă, comparativ cu Beta Pictoris b.
Dacă ar fi fost în sistemul nostru solar,
s-ar fi aflat aproape sau după orbita celei mai îndepărtate planete, Neptun.
Procesul de formare al acestor planete depărtate
este foarte diferit dacă vorbim de sistemul nostru solar şi de steaua Beta Pictoris.
Imaginile recente de exoplanete ilustrează diversitatea sistemelor planetare.
Printre ele, Beta Pictoris b reprezintă u caz promiţător de planetă
care s-a format într-un fel similar cu planetele gigant din sistemul nostru solar.
V-a vorbit Dr. J., de la ESOcast.
Veniţi alături de mine în următoarea aventură cosmică.
ESOcast aparţine ESO, Observatorul European din Emisfera Sudică.
ESO, Observatorul European din Emisfera Sudică este organizaţia interguvernamentală de ştiinţă şi tehnologie în astronomie.
care proiectează, construieşte şi operează cele mai avansate telescoape terestre.
Transcris de ESO. Traducerea: Mona379
Acum că v-aţi familiarizat cu ESO,
să trecem la "lumea exterioară" cu Hubble.
Hubblecast ilustrează cele mai noi descoperiri din lumea celui mai cunoscut şi preţuit observator spaţial.
NASA/ESA Hubble Space Telescope