В останні два десятиліття астрономи зробили воістину революційне відкриття:
що космос не тільки розширюється, але робить це з усе більш швидкими темпами.
Відкриття прискореного розширення Всесвіту
було удостоєне Нобелівської премії з фізики за 2011 рік.
Це ESOcast!
Передова наука і життя за лаштунками ESO,
Європейської Південної Обсерваторії.
вивчення найвіддаленіших меж Всесвіту із нашим ведучим доктором Джеєм, також відомим, як доктор Джо Ліске.
Привіт! Ласкаво просимо до ESOcast.
У цьому епізоді
ми збираємося з'ясувати, як астрономи дізналися,
що розширення Всесвіту прискорюється
і чому це відкриття таке важливе не тільки для нашого розуміння Космосу,
але насправді для всієї фізики.
Тепер це відкриття було удостоєне Нобелівської премії з фізики за 2011 рік,
і спостереження за допомогою телескопів ESO в Чилі
відіграли значну роль у цьому прориві.
Всесвіт, у якому ми знаходимось, виник в результаті Великого Вибуху близько 13,7 мільярдів років тому.
З тих пір Всесвіт розширюється.
І протягом десятиліть,
астрономи захотіли дізнатися більше про природу цього розширення.
Довгий час існували дві основні ідеї:
Або розширення поступово сповільниться і в кінцевому рахунку зупиниться
після чого Всесвіт почне стискатися в напрямку "Великого Стиснення".
Або те, що космос буде продовжувати розширюватися вічно.
Але як астрономи могли дізнатися
яка із цих моделей Всесвіту є правильною?
Ну, один із найпростіших способів зробити це
- це точно виміряти відстані до дуже далеких галактик,
а потім порівняти ці виміри із прогнозами від даних моделей
для цих конкретних галактик.
Порівняння вимірів і прогнозів говорить нам,
котра з моделей є правильною.
Але як це працює?
Як астрономи точно визначпють ці величезні відстані через космос?
Ну, зоряні вибухи або наднові тут відіграють ключову роль.
Наднові є рідкісними космічними явищами: вони є зорями, котрі вибухають.
Існує певний тип вибуху, відомий як наднова типу Ia,
який досконало підходить для вимірювання відстаней в космосі.
Ці наднові зірки дуже яскраві,
це означає, що їх можна побачити навіть у далеких галактиках.
Навіть більше того їх дійсні яскравості завжди однакові,
Це означає, що їх відстані можуть бути виведені
від того, наскільки яскраво наднові видимі нам на Землі.
У 1990-х роках дві окремих дослідницькі групи
почали ретельно досліджувати ці вибухаючі зорі.
Для своїх досліджень,
астрономи почасти використовували телескопи ESO із обсерваторії Ла Сілла в Чилі.
Спостереження дуже далеких наднових в середині 1990-х
було надзвичайно складним та хвилюючим.
В ESO ми використовували 3.6 метровий NTT та 1.5 метровий телескопи
для дослідження цих наднових із високим червоним зсувом
відкритих у сусідній обсерваторії Тололо.
У ті дні 15 років тому,
ми в буквальному значенні підраховували кожен фотон,
що є чудовим досвідом, тому що це було надзвичайно складним завданням.
Головною частиною всього цього є усвідомлення,
що ми не вирушили на пошуки розширення Всесвіту,
тому бачити утвердження нової фізичної парадигми
авжеж було дуже цікаво та вельми розважливо.
Після того як ми встановили, що далекі наднові були занадто далеко
для Всесвіту, що був опанований силою тяжіння
ми повинні були повернутися і повторно виміряти.
Таким чином, прискорене розширення, котре ми вимірювали із першою збіркою наднових
було потім дуже швидко переведене в новий складник космології:
темну енергію,
яку нам потрібно було підтвердити.
І ось що ми зробили: ми затребували час для спостережень на VLT як і інші групи
для підтвердження того, що нами було виміряно, щоб отримати більш точні дані із більшим телескопом,
щоб здобути кращу вибірку наднових.
Відкриття прискорення розширення Всесвіту
був одним із найбільш несподіваних та важливих за останні десятиліття.
Це було настільки несподівано, оскільки до цього моменту,
всі вважали, що розширення Всесвіту має уповільнюватися
через його стягування силою тяжіння, котра чиниться всією матерією Всесвіту.
Але, як виявилося, Всесвіт насправді набагато цікавіший за це.
Але чому це прискорення настільки важливе?
Ну, наскільки нам відомо, є два можливих пояснення прискорення:
Першим поясненням є те,
що майже ¾ Всесвіту складається із деякої форми загадкової темної енергії.
Найбільшою загадкою темної енергії є те, що вона має негативний тиск.
Це досить дивна річ.
Другим поясненням є те,
що щось є не так із нашим розумінням гравітації.
Іншими словами, що загальна теорія відносності Ейнштейна не зовсім вірна.
У будь-якому з цих випадків,
ми стикаємося з абсолютно новою фізикою,
ось чому це так важливо
і чому це відкриття був удостоєне Нобелівської премії з фізики за 2011 рік.
На цьому Доктор Джей завершує ESOcast.
Приєднуйтесь до мене в наступний раз для нової космічної пригоди.
ESOcast випускається ESO, Європейською Південною Обсерваторією.
ESO, Європейська Південна Обсерваторія,
є першорядною міжурядовою астрономічною науковою і технологічною організацією
в проектуванні, будівництві та експлуатації найсучасніших наземних телескопів світу.
Запис ESO: переклад від Олега Малого
Тепер, коли ви побули із ESO,
попрямуємо за межі "цього світу" із Хабблом.
Hubblecast висвітлює новітні відкриття
від найвідомішої в світі та високо цінованої космічної обсерваторії,
Космічного Телескопа Хаббл від NASA/ESA.