Katse ylös
167 000 vuotta sitten räjähti tähti pienessä, Linnunrataa kiertävässä galaksissa.
Etäisen räjähdyksen aikoihin,
Homo sapiens alkoi juuri vaeltaa Afrikan savanneilla.
Mutta kukaan ei voinut huomata kosmista ilotulitusta,
koska valoryöppy oli juuri vasta alkanut matkansa kohti Maapalloa.
Siihen mennessä kun supernovan valo oli kulkenut 98% matkastaan,
kreikkalaiset filosofit olivat juuri alkaneet pohtia kosmoksen luonnetta.
Juuri ennen kuin valo saavutti Maan,
Galileo Galilei käänsi ensimmäisen, alkeellisen kaukoputkensa taivaisiin.
Ja 24. helmikuuta 1987,
kun räjähdyksen fotonit lopulta syöksyivät planeetallemme,
tähtitieteilijät olivat valmiina havaitsemaan supernovan suurella tarkkuudella.
Supernova 1987A
leimahti eteläisellä taivaalla –
Euroopan ja Yhdysvaltain huomaamatta.
Mutta tähän mennessä ESO oli rakentanut ensimmäiset suuret teleskooppinsa Chilessä,
tarjoten tähtitieteilijöille eturivin paikat tähän kosmiseen spektaakkeliin.
Teleskooppi on tietenkin keskeinen työkalu,
jonka avulla voimme paljastaa maailmankaikkeuden salaisuuksia.
Teleskoopit keräävät paljon enemmän valoa kuin paljas ihmissilmä,
joten ne paljastavat himmeämpiä tähtiä ja antavat meidän katsoa syvemmälle avaruuteen.
Suurennuslasin tavoin ne paljastavat myös tarkkoja yksityiskohtia.
Ja, kun ne varustetaan herkillä kameroilla ja spektrografeilla,
ne tarjoavat meille runsaasti tietoa planeetoista, tähdistä ja galakseista.
ESO:n ensimmäiset teleskoopit La Sillalla olivat sekalaista sakkia.
Ne vaihtelivat pienistä, kansallisista laitteista
suuriin astrografeihin ja laajakulmakameroihin.
2.2-metrin teleskooppi – nyt lähes 30 vuotta vanha –
tuottaa yhä mitä dramaattisimpia näkymiä kosmokseen.
Cerro La Sillan korkeimmalla huipulla
on ESO:n varhaisten vuosien suurin saavutus – 3.6 metrin teleskooppi.
35-vuotiaana sillä on nyt toinen elämä planeettojen metsästäjänä.
Myöskin, ruotsalaiset tähtitieteilijät rakensivat kiiltävän 15-metrisen lautasantennin
tutkimaan kylmien kosmisten pilvien mikroaaltoja.
Yhdessä nämä teleskoopit ovat auttaneet paljastamaan maailmankaikkeuden, jossa elämme.
Maapallo on vain yksi aurinkokunnan kahdeksasta planeetasta.
Pikkuruisesta Merkuriuksesta jättimäiseen Jupiteriin,
nämä kivi- ja kaasupallot ovat Auringon muodostumisen tähteitä.
Aurinko on puolestaan tavanomainen tähti Linnunrata-nimisessä galaksissa.
Yksi valon neulanpisto satojen miljardien vastaavanlaisten tähtien joukossa –
samoin kuin pullistuneiden punaisten jättiläisten, luhistuneiden valkoisten kääpiöiden,
ja nopeasti pyörivien neutronitähtien joukossa.
Linnunradan spiraalihaaroihin on siroteltu hohtavia kaasusumuja,
vastasyntyneiden tähtien kirkkaita hautomoita,
kun taas vanhat pallomaiset tähtijoukot virtaavat hitaasti galaksissa.
Ja Linnunrata on vain yksi lukemattomista galakseista valtavassa maailmankaikkeudessa,
joka on laajentunut alkuräjähdyksestä lähtien, lähes 14 miljardia vuotta sitten.
Viimeisen 50 vuoden ajan ESO on auttanut selvittämään paikkaamme maailmankaikkeudessa.
Ja katsomalla ylös olemme löytäneet omat juuremme.
Olemme osa suurta kosmista tarinaa. Ilman tähtiä emme olisi täällä.
Maailmankaikkeus aloitti vedyllä ja heliumilla, kahdella keveimmällä alkuaineella.
Tähdet ovat ydinmiiluja, joissa keveämmät alkuaineet muuntuvat raskaammiksi.
Ja 1987A:n kaltaiset supernovat
kylvävät maailmankaikkeuteen tämän tähtien alkemian tuotoksia.
Kun aurinkokunta muodostui, noin 4.6 miljardia vuotta sitten,
se sisälsi häivähdyksen näitä raskaampia alkuaineita.
Metalleja ja silikaatteja, mutta myös hiiltä ja happea.
Hiili lihaksissamme, rauta veressämme ja kalsium luissamme
on kaikki taottu aikaisemmissa tähtisukupolvissa.
Sinut ja minut on kirjaimellisesti tehty taivaissa.
Mutta vastaukset johtavat aina uusiin kysymyksiin.
Mitä enemmän opimme, sitä syvällisemmiksi mysteerit käyvät.
Mikä on galaksien alkuperä ja lopullinen kohtalo?
Onko olemassa muita aurinkokuntia ja voisiko muilla planeetoilla olla elämää?
Ja mitä piileekään Linnunrata-galaksimme pimeässä sydämessä?
Tähtitieteilijät olivat selvästi tehokkaampien teleskooppien tarpeessa.
Ja ESO tarjosi heille mullistavia uusia työkaluja.