Astăzi, la conferinţa internaţională privind exoplanetele
echipa care a construit High Accuracy Radial Velocity Planet Searcher,
cunoscut sub numele de HARPS, spectrograful pentru telescopul ESO de 3,6 m
raportează incredibila descoperire a peste 30 exoplanete noi,
confirmând poziţia HARPS ca cel mai renumit vânător de exoplanete din lume.
Acesta este ESOcast!
Tehnologia de vârf şi viaţa din spatele scenei ESO, Observatorul European din Emisfera Sudică.
Explorăm ultima frontieră cu gazda noastră Dr. J., alias Dr. Joe Liske.
Bună ziua şi bun venit la ESOcast.
În acest episod, avem o altă descoperire majoră a unei exoplanete cu ajutorul Observatorului ESO din La Silla.
Şi nu vorbim numai despre o singură exoplanetă, ci despre nu mai puţin de 30!
Este o abundenţă de exoplanete!
Având aceste rezultate noi, datele de la HARPS au dus la descoperirea
a peste 75 exoplanete în 30 de sisteme planetare diferite.
În particular, datorită unei precizii uimitoare, căutarea de planete mici,
adică cele cu masă de câteva ori mai mare decât a Pământului - cunoscute ca super-Pământuri şi planete neptuniene -
a însemnat un impuls puternic.
HARPS a facilitat descoperirea a 24 din cele 28 planete cunoscute cu mase mai mici de 20 ori decât cea a Pământului.
Ca şi la detectatea super-Pământurilor, exoplanetele cu masă mică se află în sisteme multiplanetare,
cu până la cinci planete în sistem.
În 1999 ESO a lansat apelul la oportunitatea construirii un spectograf cu o rezoluţie mare, extrem de precis
pentru telescopul ESO de 3,6 m din La Silla, Chile.
Michel Mayor, de la Observatorul din Geneva, a condus un consorţiu pentru construirea HARPS,
care a fost instalat în 2003 şi care a avut imediat posibilitatea de măsurare a mişcării stelelor
prin detectarea micilor modificări în viteza unei stele de 3,5 km/oră, sau mai puţin.
O astfel de precizie este esenţială în descoperirea exoplanetelor.
Metoda vitezei radiale, care detecteaza micile schimbări în viteza unei stele
şi balansul uşor datorat atracţiei gravitaţionale slabe a unei exoplaneta nevăzute,
a fost metoda cea mai prolifică în căutarea exoplanetelor.
În schimbul construirii instrumentului, consorţiul HARPS a fost premiat cu 100 nopţi de observare pe an pe o perioadă de 5 ani.
Timpul a fost folosit pentru efectuarea uneia dintre cele mai ambiţioase căutări de exoplanete până acum din toată lumea
prin măsurarea vitezelor a sute de stele ce ar fi putut avea sisteme planetare.
Programul s-a dovedit curând un succes.
Folosind HARPS, echipa a descoperit printre altele primul super-Pământ din jurul Mu Arae;
trei planete ca Neptun din jurul stelei HD 69830;
Gliesse 581d, prima planetă extrasolară din zona unei stele mici;
şi exoplaneta mai uşoră detectată vreodată în jurul unei stele normale, Gliese 581e.
Recent s-a descoperit o planetă presupus acoperită cu lavă, cu o densitate similară cu cea a Pământului.
Aceste observaţii au oferit astronomilor marea perspectivă privind diversitatea sistemelor planetare
ajutându-ne să înţelegem modul lor de formare.
Consorţiul HARPS a fost foarte atent în alegerea ţintelor,
pe baza mai multor subprograme care vizau căutarea de planete din jurul unor stele similare Soarelui nostru,
a stelelor cu masă redusă sau pitice, sau a stelelor cu conţinut mai scăzut de metal comparativ cu Soarele nostru.
Deşi s-a crezut că planetele gigantice nu se puteau forma în jurul stelelor cu masă redusă
echipa de HARPS a descoperit contrariul.
Numărul de exoplanete cunoscute din jurul stelelor cu masă redusă, aşa-numitele pitice M,
a crescut simţitor, incluzând aici şi exoplanetele noi mai mari decât Pământul.
Deşi prima fază a programului de observare este acum oficial încheiat,
două noi programe au fost demarate.
Iar echipa mai aşteaptă încă să facă şi alte noi descoperiri de la primii 5 ani de date.
Nu există nici o îndoială că HARPS va continua să conducă în domeniul descoperirii exoplanetelor,
mai ales a celor de tipul Pământului.
V-a vorbit Dr. J. de la ESOcast.
Vă aştept şi data viitoare la o nouă aventură cosmică.
ESOcast este produs de ESO, Observatorul European din Emisfera Sudică. www.eso.org
ESO, Observatorul European din Emisfera Sudică, ştiinţa interguvernamentală şi organizaţia tehnologică din astronomie
care proiectează, construieşte şi operează cele mai avansate telescoape terestre.
Transcriere: ESO. Traducerea: Mona379