Acesta este ESOcast!
Ştiinţa de ultimă generaţie şi viaţa din spatele cortinei ESO, Observatorul Sud-European.
Să explorăm ultima frontieră a Universului cu gazda noastră, Dr. J., alias Dr. Joe Liske.
Orion, Vânătorul, este una dintre cele mai extraordinare constelaţii de pe cer
familiară atât astronomilor amatori cât şi celor profesionişti.
Orion Nebula este slab vizibilă ochiului liber, ca o lumină slabă în sabia vânătorului.
Acest nor ca un vârtej de gaze şi de praf stelar se află la 1.500 de ani-lumină de Pământ
şi a fascinat astronomii încă din primele zile de la descoperirea telescopului.
Apărînd la prima vedere cu ochiul liber ca un mic grup de stele albastre spre alb şi înconjurat de o ceaţă misterioasă,
vastele regiuni de praf ale nebuloasei au fost mult timp ascunse ochiului uman, ea fiind o pepinieră stelară enormă, plină de stele tinere, fierbinţi.
VISTA, Telescopul de supraveghere în infraroşu
a captat o imagine nouă, spectaculoasă, care dezvăluie câteva din secretele nebuloasei.
VISTA este ultima inovaţie de la Observatorul Paranal din Chile, al lui ESO
fiind cel mai mare telescop de supraveghere din lume, având o oglindă cu diametrul de 4,1 metri.
Telescopul este destinat să scruteze cerul în infraroşu.
Prin studierea în infraroşu, faţă de vizibilitatea la lumina normală,
VISTA poate să vadă prin norul de gaze şi prin praful stelar, existente în Orion Nebula.
Acest lucru este posibil în infraroşu, de două ori mai bine decât în lumina normală,
astfe încât praful din interiorul nebuloasei pare transparent, oferind astfel o mai bună vizibilitate a stelelor tinere din cuprinsul nebuloasei.
Nici un alt telescop nu a mai putut să pătrundă prin praful stelar
ca să dezvăluie trăsăturile ascunse îngropate în Orion Nebula,
arătând în acelaşi timp dimensiunea acesteia în detalii uluitoare şi într-o singură imagine.
Chiar în inima nebuloasei se află patru stele extrem de strălucitoare care formează Trapezul,
un grup de stele tinere, extrem de ferbinţi, care degajă radiaţie ultravioletă,
care la rândul ei radiază regiunea din jur şi marchează gazele făcându-le să strălucească.
Observaţiile în infraroşu mai permit VISTA să descopere şi multe alte stele tinere
în regiunea centrală care nu poate fi detectată în lumina normală.
În această regiune prăfoasă din nebuloasă, jeturi de gaze se degajă din stelele tinere cu o viteză de aproape 700.000 km pe oră,
care se lovesc de gazele şi praful stelar din jur, sculptând forme roşii ciudate.
În mod normal invizibile, aceste mănunchiuri curioase furnizează indicii importante pentru astronomii
care încearcă să înţeleagă cum se nasc stelele şi ce se întâmplă în primii ani de viaţă a lor.
Pe cât de impresionantă este această imagine, ea reprezintă doar începutul a ceea ce VISTA va dezvălui
cu abilitatea fără precedent de a supraveghea cerul, rapid şi în profunzime, cu ajutorul ochiului infraroşu, parte din spectru.
V-a vorbit Dr. J., de la ESOcast.
Fiţi alături de mine în următoarea aventură cosmică.
ESOcast - Observatorul Sud-European ESO. www.eso.org
ESO, Observatorul Sud-European, este o organizaţie interguvernamentală şi de tehnologie în domeniul astronomiei,
proiectată, construită şi care operează cu cele mai avansate telescoape din lume. (Subtitrarea: Mona379)