Astronomi so prvič natančno izmerili
velikost oddaljenega pritlikavega planeta Eris.
Našli so ga, ko je prečkal šibko zvezdo,
s pomočjo belgijskega teleskopa TRAPPIST na ESOvem observatoriju La Silla,
in pa dvema drugima teleskopoma v Čilu.
Nova opazovanja kažejo, da je Eris v velikosti skoraj popolna Plutonova dvojčica.
Erisino površje zgleda tudi izjemno odbojno,
najverjetneje, ker je prekrito s tanko plastjo zmrznjene atmosfere.
To je ESOcast!
Vrhunska znanost in življenje v zakulisju ESO, Evropskega južnega observatorija,
pri raziskovanju skrajnih mej z našim gostiteljem, Dr J ali Dr Joe Liske.
V tej epizodi si bomo ogledali nova opazovanja oddaljenega pritlikavega planeta Eris,
ko je prečkal zvezdo v ozadju
- dogodku pravimo okultacija -
in kaj so ti rezultati razkrili.
Okultacije so precej pogosti mrki
- zvezda v ozadju izgine za objektom in se zopet prikaže na drugi strani.
Če gledamo z Zemlje, vidimo da svetlost zvezde nenadoma upade
in se prav tako nenadno zopet zviša na začetno vrednost.
Iz pogleda na ta dva dogodka
lahko astronomi izmerijo velikost in obliko objekta, ki je povzročil okultacijo.
Če poznajo maso tega objekta pa lahko določijo tudi njegovo gostoto.
Okultacije zvezd zaradi oddaljenih objektov težko opazimo v Osončju,
saj so objekti majhnih velikosti.
Vendar so okultacije pogostoma edini način, da kaj izvemo o teh daljnih pikah,
saj so preveč oddaljene in premajhne, da bi jih lahko videli drugače
kot medle lučke, celo preko zmogljivih teleskopov.
Tehnika okultacije je omogočila astronomov, da so izvedeli veliko več
o pritlikavem planetu Eris.
Eris so leta 2005 identificirali kot velik objekt v zunanjem Sončevem sistemu.
Njeno odkritje je bil eden od vzrokov, zaradi katerih so ustvarili novo vrsto objektov,
ki jih imenujemo pritlikavi planeti
in da so leta 2006 spremenili Pluton iz planeta v pritlikavi planet.
Eris se nahaja trikrat dlje od Sonca kot trenutno Pluton
in so do sedaj menili, da je približno za 25% večja.
Nova opazovanja pa so pokazala, da je Eris v resnici skoraj enake velikosti kot Pluton,
s premerom približno 2330 kilometrov.
Ker ima Eris tudi luno z imenom Dysnomia,
je astronomom uspelo izračunati Erisino maso
s pozornim proučevanjem orbite njene lune.
Z uporabo na novo izmerjenega premera in znane mase so izračunali Erisino gostoto,
ki zgleda sedaj večja, kot so astronomi prej mislili.
Eris bi naj bila kamnito telo obdano z debelo plastjo ledu.
Zgleda, da pritlikavi planet odbija skoraj vso svetlobo, ki pade nanj
- njegovo površje je celo svetlejše od svežega snega na Zemlji.
Eris je verjetno prekrita z zelo tanko plastjo zmrznjene atmosfere,
ki je najverjetneje sestavljena iz zmrznjenega dušika mešanega z metanom.
Zmrzovanje Erisine atmosfere je verjetno rezultat
planetoidove razpotegnjene orbite, ki ga odpelje daleč stran od Sonca.
Pomembna nova opazovanja, ki so jih naredili z relativno majhnimi teleskopi,
so dovolila astronomom, da so izmerili Erisine lastnosti boljše kot kadarkoli prej.
To je nov korak k razumevanju skrivnostnega objekta,
ki leži v oddaljenih predelih našega Sončnega sistema.
Z vami sem bil Dr J, posebej za ESOcast.
Pridružite se mi naslednjič na novi vesoljski dogodivščini.
Producent ESOcasta je ESO, Evropski južni observatorij.
ESO, Evropski južni observatorij,
je pomembna medvladna znanstvena in tehnološka organizacija za astronomijo,
ki projektira, gradi in upravlja svetovno najbolj napredne zemeljske teleskope.
Izpis v angleščini: ESO, prevod v slovenščino: www.portalvvesolje.si.
Zdaj, ko vas je ESO priklenil na Zemljo,
lahko "odletite od tega sveta" s Hubblom.
Hubblecast razkriva najnovejša odkritja
najbolj znanega in nagrajenega vesoljskega observatorija,
Vesoljskega Teleskopa Hubble organizacij NASA in ESA.