Astronomii ce folosesc noua Rețea Mare de Radiotelescoape în spectrul Milimetric/submilimetric din Atacama (ALMA)
au pozat o regiune din jurul unei stele tinere
unde particulele de praf pot crește prin alipire.
Este prima dată când o asemenea capcană de praf a fost observată clar.
Rezolvă un mister îndelungat în privința creșterii particulelor din discuri
până la dimensiuni suficiente pentru a forma
comete, planete și alte corpuri solide.
Acesta este ESOcast! Știință de ultimă oră și viața din culisele
ESO, Observatorul European Austral.
Astronomii știu acum că există multe planete în jurul altor stele.
Dar rămân multe mistere legate de formarea
planetelor, cometelor și asteroizilor.
Noi observații de la puternicul telescop ALMA ne ajută acum
să răspundem la una dintre cele mai mari întrebări: cum ajung minusculele particule de praf
din jurul unei stele tinere să crească — întâi la dimensiuni de pietricele,
și apoi chiar de bolovani de peste un metru lățime?
Simulările pe calculator sugerează că particulele de praf cresc
prin ciocniri și alipiri reciproce. Totuși, când particule mai mari se ciocnesc din nou la viteze mari
sunt deseori sparte în bucăți și revin la dimensiunea inițială.
Chiar și dacă nu se sparg, simulările arată că particulele mai mari
ar fi încetinite din cauza frecării dintre praf și gaz,
până la urmă căzând în stea fără a mai putea să mai crească.
Cumva, pietricelele au nevoie de un refugiu unde pot continua să crească
până sunt suficient de mari încât să supraviețuiască singure.
O asemenea capcană de praf a fost propusă, dar niciodată observată, până acum.
Astronomii au folosit ALMA pentru a studia discul proto-planetar
dintr-un sistem numit Oph-IRS 48.
Acest sistem este înconjurat de un inel de gaz cu o gaură în centru
care a fost creată probabil de o planetă nevăzută sau de o pereche stelară.
Observațiile precedente efectuate cu Telescopul Foarte Mare (VLT) al ESO arată că
particulele mai mici de praf au format și ele un inel. Dar noua perspectivă ALMA
dezvăluie că particulele mai mari de praf fac ceva destul de diferit!
În locul structurii inelare așteptate,
s-a dezvăluit o structură foarte clară în formă de alună de caju.
Aceasta este o capcană de praf, o regiune unde particulele mai mari de praf sunt capturate
și pot crește mult mai mult prin ciocniri și alipiri reciproce.
Observațiile sugerează de asemenea că a fost descoperită un fel de fabrică de comete,
deoarece particulele din această capcană de praf pot crește
până la dimensiunea cometelor, de câțiva kilometri lățime.
Totuși, la această distanță de stea,
e o probabilitate scăzută ca praful să formeze planete depline.
În curând, cu sensibilitatea și claritatea fără precedent a imaginilor ALMA,
va fi posibil să observăm capcane de praf situate mult mai aproape de steaua lor.
Astfel de capcane de praf ar fi chiar ieslele
unde se nasc noi planete.
ESOcast este produs de ESO, Observatorul European Austral.
Rețeaua Mare de Radiotelescoape în spectrul Milimetric/submilimetric din Atacama (ALMA), o instalație astronomică internațională, este un parteneriat dintre Europa, America de Nord și Asia de Est, în cooperare cu Republica Chile.
ESO, Observatorul European Austral, este organizația interguvernamentală științifică și tehnologică pre-eminentă în astronomie, ce proiectează, construiește și gestionează cele mai avansate telescoape terestre din lume.
Transcrierea de ESO Traducerea de Mihail-Gabriel Bărbuță