Până acum, astronomii
au descoperit aproape patru mii de planete în afara Sistemului Solar.
Din acestea, exoplanetele asemănătoare Pământului
ajung uneori să fie anunțate la știri,
cum ar fi Proxima B, planeta telurică cea mai apropiată de Sistemul nostru Solar.
Această exoplanetă asemănătoare Pământului
a fost descoperită cu spectrograful HARPS al telescopului ESO cu diametrul de 3,6 metri
de la Observatorul La Silla.
Dar telescoapele ESO au ajutat la descoperirea multor alte planete interesante, unele dintre ele atât de exotice
încât nici nu am putea îndrăzni să le comparăm cu Pământul.
Să facem cunoștință cu exoplanetele stranii.
Începem cu WASP-19b
sau, cum ne place să o numim, lumea infernală cu cer de titan.
Această planetă fierbinte de mărimea lui Jupiter are o atmosferă cu o compoziție chimică stranie.
A fost prima exoplanetă la care astronomii au detectat oxid de titan
utilizând complexul de telescoape VLT al ESO și instrumentul FORS2.
Acest element absoarbe căldura în atmosfera unei planete infernale.
Previne atât intrarea cât și ieșirea căldurii din atmosferă, conducând la o inversiune termică la scară planetară.
Astfel, pe WASP-19b, temperatura poate fi mai ridicată în straturile înalte ale atmosferei și mai scăzută spre sol,
invers față de situația observată la planetele din Sistemul nostru Solar.
Părăsim această lume „răsturnată” pentru a vă prezenta Planeta Singuratică.
Acum câțiva ani,
telescoapele ESO și instrumentele lor au ajutat la identificarea unui obiect care ar putea fi o planetă fără nicio legătură cu vreo stea.
O lume ce plutește singură prin spațiu, în loc să fie legată gravitațional de o stea.
E posibil ca planetele de acest fel să se fi format ca și celelalte, în jurul unei stele-mamă,
dar apoi să fi fost aruncate afară din sistemul în care s-au format.
Astfel, Planeta Singuratică ar putea fi de fapt o planetă orfană.
Următoarea exoplanetă stranie nu este despărțită de steaua-mamă, ci dimpotrivă.
De fapt, pare să nu se fi desprins niciodată în totalitate de aceasta.
Exoplaneta ce se evaporă este prima planetă-gigant ce orbitează o pitică albă,
rămășița unei stele asemănătoare Soarelui.
Astronomii cred că această exoplanetă
a supraviețuit tranziției stelei-mamă asemănătoare Soarelui, într-o gigantă roșie și apoi într-o pitică albă.
Dar acest lucru nu este singurul lucru straniu despre această planetă.
Observațiile efectuate cu spectrograful XSHOOTER al VLT
indică faptul că această exoplanetă gigantică se evaporă.
Orbitează steaua pitică albă fierbinte la o distanță mică, iar radiația ultravioletă extrem de puternică
a stelei îndepărtează o parte din atmosfera planetei,
formând un disc gazos în jurul stelei pitice albe.
Ultima exoplanetă este chiar și mai stranie...
WASP-76b
este o exoplanetă gigantică ultra-fierbinte dar și foarte ciudată.
Această planetă orbitează foarte aproape de steaua-mamă,
primind de mii de ori mai multă radiație decât primește Pământul de la Soare.
Planeta se rotește sincron în jurul stelei,
ceea ce înseamnă că arată mereu aceeași față stelei și are o față mereu cufundată în întuneric.
Diferențele de temperatură dintre cele două jumătăți ale planetei sunt enorme.
Fața expusă stelei are peste 2400 grade Celsius,
și toate substanțele se evaporă, inclusiv metalele.
De aici încolo, lucrurile devin și mai stranii.
Utilizând spectrograful ESPRESSO al complexului de telescoape VLT,
astronomii au descoperit că vaporii de fier de pe fața fierbinte se deplasează către fața întunecată a planetei.
Aici, vaporii condensează în picături de fier. Cu alte cuvinte,
această exoplanetă extremă are o jumătate luminată unde metalele se evaporă...
...și o jumătate întunecată unde plouă cu fier.
Vom descoperi oare și lumi chiar mai stranii de atât? Nimeni nu poate ști,
dar astronomii își continuă „vânătoarea” de exoplanete.
Rămâneți aproape de noi pentru a afla ultimele descoperiri ale instrumentelor ESO.
Transcriere efectuată de ESO. Traducere realizată de Răzvan NEAGOE.