Високо на върха на Паранал в Чили,
тихо пада здрач над Много големият телескоп (VLT) на ESO.
В тъмнината четири ярки лазера стрелят в небето
като нещо от научнофантастичен филм.
Тези лазери помагат на астрономите да виждат по-добре звездите и галактиките
далеч, далеч.
Земната атмосфера е най-голямата бариера
между наземните телескопи и ясният изглед към нощното небе,
защото турбулентността причинява звездно блещукане.
ESO построи телескопи тук горе, в пустинята Атакама
за да се използват едни от най-ясните и мрачни небеса в света.
Все още не е достатъчно.
Знак за технологичен удар на гениалност: адаптивна оптика.
Системите за адаптивни оптики използват ярки звезди
за измерване на атмосферните условия.
Това помага на телескопите да правят по-ярки изображения.
Но понякога няма ярки звезди наблизо.
Така астрономите ги създават!
Мощен лазер може да направи натриевите атоми високо в атмосферата да блестят.
Незабавна изкуствена звезда!
През април 2016 г. в небето на Паранал пристигнаха четири нови звезди:
Четирите лазерни направляващи звезди са инсталирани на VLT.
Четирите му лазера са най-мощните, използвани някога за създаване на лазерни направляващи звезди.
Създаването на множество изкуствени звезди
дава по-добро разбиране на атмосферните условия,
което води до по-добро изображение.
Тази умна система проправя пътя на адаптивната оптична система
на Изключително големият телескоп.
Транскрипция от ESO; Превод от - Лиана Каменова