Náš vesmír je plný tajemství.
Astronomové odjakživa zkoumali oblohu a snažili se lépe pochopit vesmír.
Která témata jsou v astronomii nejžhavější právě nyní?
Takové teleskopy, jaké má ESO, každou noc
zkoumají celou řadu astronomických záhad.
Zeptali jsme se astronomů, které otázky současné špičkové astronomie považují za nejzajímavější.
Jsou to vědci z týmu, který každoročně vyhodnocuje tisíce žádostí o pozorování.
Jejich úkolem je zajistit, aby se teleskopy ESO soustředily jen na tu nejdůležitější vědu.
Jedna z hlavních vědeckých otázek v kosmologii se týká snahy pochopit temnou stranu našeho vesmíru.
Víme, že existují dvě temné entity. Něco, co nazýváme temná hmota,
což je gravitační síla v našem vesmíru, a něco, co se nazývá temná energie,
která je záhadnou příčinou toho, že expanze našeho vesmíru je každým dnem rychlejší a rychlejší.
Takže, pokud chceme pochopit tyto temné složky vesmíru,
musíme udělat opravdu rozsáhlý
průzkum oblohy, které skutečně zmapuje, kde je temná hmota, a ukáže, jak temná energie
ovlivňuje vývoj těchto struktur temné hmoty s časem.
Pokud jde o galaxie, jednou z velkých
nových oblastí vědy, které se objevily, je opravdu vzrušující vědecký problém týkající se velmi vzdálených kvasarů.
Díváme se na světlo z těchto vzdálených kvasarů, které je cestou k nám na Zemi
pohlcováno oblaky plynu a dalšího materiálu, které jsou mezi námi a nimi. A taková pozorování je možné využívat
k mapování toho, kde všude se rozkládá plyn v našem vesmíru mezi námi a těmito kvasary.
Je to opravdu nově se objevující pole, kde můžete tyto informace využít ke sledování pohybu tohoto plynu,
jak proudí do galaxií a zásobuje je materiálem pro tvorbu nových hvězd.
Tyto vzdálené kvasary mohou být také použity ke zkoumání éry velmi raného vesmíru,
známé jako éra reionizace.
Vesmír je téměř od začátku, od doby Velkého třesku ionizován.
Po Velkém třesku tu bylo období neutrálního Vesmíru,
které nazýváme temnou érou, a poté začíná reionizace,
a my dost dobře nevíme, co způsobilo tuto reionizaci.
Mohou to být kvasary, mohou to být galaxie. Spousta týmů se
věnuje tomuto druhu vědy.
Dalším horkým tématem je životní cyklus galaxií. Galaxie jsou tvořeny plynem, který se vlivem
gravitace shlukuje a vytváří nové světy, ale pak si klademe otázku:
jak vznikají kovy, těžké prvky, které vidíme všude okolo
a snad i v mezigalaktickém prostředí? Jak se tyto kovy
dostávají z galaxií zpět do
mezigalaktického prostředí?
Galaxie nejsou jediné struktury, kterým dosud plně nerozumíme.
Astronomové také
zkoumají kulové hvězdokupy,
sféricky uspořádaná seskupení hvězd, které obíhají jádra galaxií.
Kulové hvězdokupy byly považovány za velmi
monotonní - všechny hvězdy stejného typu, narozené ve stejnou dobu se stejnou metalicitou, žijící stejný život,
ale ukazuje se, že ve skutečnosti jde o několik populací hvězd, což znamená, že se buď
vytvořily v různých dobách, nebo žily mírně odlišný život, nebo možná pocházejí zvenčí.
V současné době je tu řada návrhů na konkrétní pozorování, která se snaží pochopit tento proces.
Je také mnoho zajímavých návrhů na pozorování toho, čemu říkáme přechodné objekty,
jsou to objekty, které náhle vzplanou a je po všem.
A vy je chcete zachytit při vzplanutí. Existují návrhy, jak hledat kandidáty,
abyste měli přehled, kde se nacházejí, a po jejich vzplanutí, věděli, jak vypadaly původně.
Některé z těchto krátkodobých jevů ještě posléze doznívají,
a vy je potřebujete zachytit pomocí různých druhů přístrojů,
abyste zjistili, co se s nimi děje poté, protože pak můžete zjistit, co jsou vlastně zač.
Zvláště zajímavý typ náhlých událostí
jsou supernovy.
Tyto oslňující exploze se mohou ztrácet z dohledu už po několika týdnech,
ale od kterých hvězd pocházejí?
Předchůdce supernovy typu 1a, což je druh
supernov, které jsou
pro astronomy důležité, protože
předpokládáme, že energie uvolněná během takové události je víceméně pokaždé stejná, takže jsou používány
v kosmologii jako
standardní svíčky.
Víme, jak velký je vesmír, jak se vyvíjí. To vše víme díky tomu, že používáme tyto objekty jako
měřítka vzdálenosti. Tyto objekty nám poskytují informace, ale zatím neznáme jejich původce.
Nikdy jsme neviděli hvězdu, která takto vybuchla jako supernova, před erupcí a to je něco, co lidi
velmi zajímá a proto po nich pátráme.
Supernovy nejsou jedinými záhadnými objekty v našem Vesmíru. Stále objevujeme další a další.
Existuje řada velmi zajímavých témat, která se lidé v současné době snaží sledovat.
Někteří se zabývají velmi hmotnými černými dírami, které se nacházejí v jádrech galaxií,
a hledají, jak ovlivňují zbytek galaxie.
Jiní se zabývají
velmi malými a velmi slabými galaxiemi, jejichž existenci jsme objevili teprve před několika lety.
Zjistit jejich
vlastnosti je velmi obtížný a náročný úkol. A také existují
návrhy, které se zabývají jevy, jež známe už mnoho let
ale vysvětlení fyzikálních procesů, které za nimi stojí, nám uniká.
Mnoho astronomů se také zabývá vzrušujícími objevy v blízkém okolí našeho domova.
Myslím, že skutečně žhavým vědeckým tématem jsou extrasolární planety, zejména jejich přímé pozorování.
Tady se dějí dvě věci. První je
pozorování,
ať už přímými nebo nepřímými metodami, menších a menších planet obíhajících kolem slabších a slabších hvězd,
takže, jak vidíte, jsme teď opravdu na lovu planet podobných Zemi
u hvězd slunečního typu, stejně jako u červených trpaslíků.
A zároveň máme v ESO prostředky, jak přímo zkoumat jejich atmosféry,
což je něco, co zní doopravdy bláznivě.
Toto jsou témata, jimiž se zabývají astronomové z celého světa, a to pomocí špičkových přístrojů světové třídy, které má ESO.
Jejich objevy pomohou prohloubit naše porozumění vesmíru.
Text titulků ESO; Přeložil - Jan Veselý, Planetárium Praha