Це ESOcast!
Передова наука і життя за лаштунками ESO,
Європейської Південної Обсерваторії.
Вивчення найвіддаленіших меж Всесвіту із нашим ведучим доктором Джеєм, також відомим, як доктор Джо Ліске.
Привіт! Ласкаво просимо до спеціального випуску ESOcast.
Наближуючись до 50-ї річниці ESO в жовтні 2012
ми покажемо вісім спеціальних випусків
котрі відображать перших 50 років досліджень ESO південного неба.
Бачити чітко
Чим більше, тим краще... Десь так, коли справа доходить до дзеркал телескопів.
Але великі дзеркала повинні бути товстими, щоб вони не деформувались від власної ваги.
Але в дійсності великі дзеркала деформуються в будь-якому випадку, незалежно від того, наскільки вони товсті та важкі.
Рішення? Тонкі легкі дзеркала та магія, що називається активною оптикою.
ESO є піонером цієї технології в кінці 1980-х,
зі своїм Телескопом Нової Технології.
На грані мистецтва.
Дзеркала Дуже Великого Телескопа (VLT) мають по 8.2 метрів ...
... та тільки 20 см товщини.
А ось магія:
система підтримки із комп'ютерним управлінням забезпечує те,
що дзеркало зберігає потрібну форму в будь-який час із нанометровой точністю.
VLT є флагманським об'єктом Європейської Південної Обсерваторії.
Чотири одинакових телескопи поєднують свої сили на вершині гори Паранал на півночі Чилі.
Побудовані в кінці 1990-х років
вони надали астрономам найкращі доступні технології.
В середині пустелі Атакама, ESO створила рай для астрономів.
Вчені зупиняються в La Residencia,
готелі, котрий частинами побудований під землею та валунами
одного із найбільш сухих місць на планеті.
Але всередині - пишні пальми, басейн та ... смачні чилійські солодощі.
Звичайно,
унікальністю Дуже Великого Телескопа не є його плавальний басейн,
а його неперевершені види Всесвіту.
Без тонкого дзеркала та активної оптики VLT був би неможливим.
Але це ще не все.
Зорі виглядають розмитими, навіть коли спостерігаються у найкращі та найбільші телескопи.
У чому причина? Атмосфера Землі спотворює зображення.
З`являється інше диво - адаптивна оптика.
На Параналі лазерні промені стріляють в нічне небо, щоб створити штучні зірки.
Датчики використовують ці "зорі" для вимірювання атмосферних спотворень.
Сотні разів на секунду
зображення коректується за допомогою комп`ютерної деформації дзеркал.
А кінцевий результат? Неначе атмосферна турбуленція була повністю вилучена.
Просто подивіться на різницю!
Чумацький Шлях є гігантською спіральною галактикою.
В його ядрі, котре на відстані 27 000 світлових років від Землі,
знаходиться таємниця, котру допоміг розгадати Дуже Великий Телескоп ESO.
Масивні пилові хмари перешкоджають нам бачити ядро Чумацького Шляху.
Але чутливі інфрачервоні камери можуть зазирнути крізь пил
і розкрити те, що знаходиться за ним.
За підтримки адаптивної оптики, було відкрито десятки червоних гігантів.
А протягом багатьох років видно, як ці зорі рухаються!
Вони обертаються навколо невидимого тіла в самому центрі Чумацького Шляху.
Судячи із зоряних рухів, невидимий об'єкт повинен бути надзвичайно масивним.
Велетенська чорна діра, в 4.3 мільйони разів масивніша від нашого Сонця.
Астрономи спостерігали навіть спалахи енергії від хмар газу
під час їх падіння в чорну діру.
Все це було виявлено завдяки адаптивній оптиці.
Таким чином, тонкі дзеркала і активна оптика дозволяють побудувати гігантський телескоп.
А адаптивна оптика компенсує турбулентність атмосфери,
надаючи нам дуже чіткі зображення.
Та це іще не вся наша магія.
Іще є третє. Воно називається інтерферометрія.
VLT складається із чотирьох телескопів.
Разом вони діють, наче один уявний 130 метровий телескоп.
Світло, зібране окремими телескопами, проходить через спеціальні тунелі,
а потім зводиться разом у підземній лабораторії.
Тут світлові хвилі об'єднані за допомогою лазерної метрології і хитромудрих ліній затримки.
Остаточним результатом є поєднання світлової сили від чотирьох 8.2-метрових дзеркал,
та проникливе бачення уявного телескопа за розміром більше п'ятнадцяти тенісних кортів.
Чотири допоміжних телескопи дають велику гнучкість всій мережі.
Вони можуть видаватися крихітним поруч із чотирма гігантами.
Тим не менш, їх дзеркала 1.8 метра в поперечнику.
Це більше, ніж найбільший телескоп у світі всього сто років тому!
Оптична інтерферометрія є чимось на зразок дива.
Магія зоряного світла в пустелі.
І результати вражають.
Дуже Великий Телескоп Інтерферометр показує в п'ятдесят разів більш докладно,
ніж Космічний Телескоп Хаббл.
Наприклад, він показав нам крупним планом подвійну зорю-вампір,
де зоря краде речовину зі свого компаньйона.
Нерегулярні викиди зоряного пилу були виявлені навколо Бетельгейзе -
це означає, що зоряний гігант недалекий до стану наднової.
Також астрономи виявили навколишні пилові диски новонароджених зірок ...
... сировину для утворення майбутніх землеподібних світів.
Дуже Великий Телескоп - то є найгостріше око людства, спрямоване в небо.
Але астрономи мають інші засоби збільшити свої горизонти
і розширити свої погляди.
Європейська Південна Обсерваторія
навчилися бачити Всесвіт у зовсім іншому виді світла.
Доктор Джей завершує цей спеціальний випуск ESOcast.
Приєднуйтесь до мене в наступний раз для нової космічної пригоди.
Цей ESOcast випущений ESO
Європейською Південною Обсерваторією.
ESO, Європейська Південна Обсерваторія
є першорядною міжурядовою астрономічною науковою і технологічною організацією
в проектуванні, будівництві та експлуатації найсучасніших наземних телескопів світу.
Запис ESO; переклад від Олега Малого.
Тепер, коли ви побули із ESO,
попрямуємо за межі "цього світу" із Хабблом.
Hubblecast висвітлює новітні відкриття
від найвідомішої в світі та високо цінованої космічної обсерваторії,
Космічного Телескопа Хаббл від NASA/ESA.