Telescoapele ESO sunt folosite pentru a căuta semne subtile de câmp magnetic în alte stele
și chiar pentru a le cartografia petele stelare de pe suprafață.
Aceste informații încep să dezvăluie cum și de ce sunt magnetice atât de multe stele, inlusiv Soarele nostru,
și care ar putea fi implicațiile asupra vieții de pe Pământ și din alte părți ale universului.
Acesta este ESOcast! Informaţii ştiinţifice de ultimă oră şi viața din spatele scenei la ESO, Observatorul Sudic European.
Cu mai mult de patru sute de ani în urmă, Galileo Galilei a devenit unul dintre primii astronomi
care constata că suprafața Soarelui prezenta porțiuni întunecate cunoscute acum ca pete solare.
Ce nu a realizat Galileo atunci, a fost faptul că aceste pete întunecate erau indiciul că Soarele este o stea magnetică.
Petele solare apar întunecate deoarece, în aceste regiuni, câmpul magnetic puternic
limitează transportul căldurii la suprafață.
Acest proces face aceste locații mult mai reci - așadar cu aspect mai întunecat -
decât strălucitoarea suprafață înconjurătoare.
Odată cu evoluția petelor solare, câmpul magnetic sporește în intensitate și complexitae
devenind tot mai încâlcit.
În cele din urmă, pentru unele pete solare, câmpul magnetic se sparge
și instantaneu, energia pe care o deține este eliberată într-un fulger strălucitor și violent.
Izbucnind în explozii și furtuni solare, această energie erupe în spațiu.
Când este direcționată către Pământ, această energie, ce ajunge sub forma unui flux de particule încărcate,
este deviată în mare parte de propriul câmp magnetic al planetei.
Dar unele dintre particule reușesc să treacă și creează frumoase aurore
in regiunile polare nordice si sudice.
Dar frumusetea aici poate semnifica, de asemenea, un pericol.
Furtunile solare, dacă sunt suficient de puternice, pot declanșa la rândul lor furtuni geomagnetice pe Pământ
capabile de a distruge sateliți, de a interfera cu sistemele de comunicație ale traficului aerian și chiar de a strica rețelele de energie electrică.
Într-o eră tehnologică, această amenințare este un motiv suficient pentru a studia magnetismul solar.
Soarele nu este unic în a fi magnetic.
Cele mai multe stele din galaxia noastră au un anumit tip de câmp magnetic.
Deși nu înțelegem pe deplin procesele ce creează câmpul magnetic propriei noastre stele
alte stele asemănătoare Soarelui sunt de așteptat să aibă proprietăți similare.
Cu toate acestea, procesele care duc la magnetizarea unor clase de stele îndepărtate
cum ar fi cele mult mai fierbinți și mai masive decât Soarele - pot fi foarte diferite.
Dar ce se știe este faptul că exploziile și furtunile solare pot avea un impact puternic asupra vieții pe Pământ.
Măsurarea proprietăților magnetice ale unei stele poate ajuta astronomii să evalueze
cât de primitoare ar fi pentru viață o planetă care o orbitează.
Câmpul magnetic al unei stele poate fi măsurat prin ceea ce este cunoscut sub numele de efectul Zeeman.
Elemente chimice produc linii de absorbție întunecate și înguste în spectrul unei stele.
Când un câmp magnetic este prezent, aceste linii se împart în trei (sau chiar în grupări mai complexe).
Această separare poate fi măsurată și utilizată de către astronomi pentru aprecierea intensității câmpului magnetic.
Dar efectul Zeeman conduce la un efect suplimentar - lumina stelelor devine polarizată.
Acest semnal polarizat este indiciul vital ce poate fi folosit de astronomi
pentru a depista prezența unui câmp magnetic stelar.
Telescoapele și instrumentele ESO - cum ar fi FORS de pe Very Large Telescope -
sunt echipate pentru a detecta polarizarea.
Acestea sunt instrumente puternice pentru măsurarea câmpurilor magnetice stelare.
Unul dintre aceste instrumente este HARPS — the High Accuracy Radial velocity Planet Searcher.
Este amplasat la Observatorul ESO La Silla din Chile.
HARPS măsoara foarte precis deplasarea Doppler a liniilor spectrale stelare
pentru a căuta semnăturile subtile ale exoplanetelor.
Dar HARPS mai poate măsura și polarizarea liniilor spectrale pentru a detecta câmpurile magnetice stelare.
Pentru unele stele, acest spectrograf poate măsura mii de linii spectrale în același timp,
ajutând chiar la detectarea semnalelor celor mai slabe câmpuri magnetice.
Prin observarea unei anumite stele de mai multe ori în timp ce se rotește,
oamenii de știință pot folosi acum aceste măsurători de polarizare pentru a crea
hărți magnetice ale petelor stelare actuale prezente pe stele îndepărtate.
Astfel de imagini sunt în continuare imposibil de obținut direct cu telescoapele mari,
deoarece aproape toate stelele sunt pur și simplu prea departe pentru a fi văzute ca altceva decât puncte de lumină.
Dar, datorită cantității imense de informație conținută în semnalele polarizate,
putem descoperi multe lucruri despre câmpurile magnetice stelare;
dezvăluind date valoroase care altfel ar rămâne ascunse.
Astronomii au descoperit că majoritatea stelelor sunt magnetice, dar în moduri foarte diferite.
Deci diferite procese trebuie să conlucreze pentru a genera și susține aceste câmpuri magnetice.
Acum știm că aceste câmpuri magnetice, au la rândul lor un impact mare asupra comportamentului stelelor de-a lungul existenței.
Acestea joacă un rol important în procesele complexe de formare a stelelor.
Și la celălalt capăt al vieții stelare, ele sunt vitale pentru a explica
comportamentul bizar al exploziilor de raze gama, pulsarilor și magnetarilor - cele mai extreme dintre toate.
Astronomii studiază acum cu nerăbdare câmpuri magnetice stelare
pentru a evalua posibilitatea locuirii exoplanetelor stâncoase din jurul lor.
Câmpul magnetic al unei stele poate afecta foarte mult cantitatea de radiații ce ajung la suprafața unei planete.
Exploziile stelare intense produc radiații ultraviolete, care sunt periculoase
pentru majoritatea formelor de viață, atât primitive cât și avansate.
Magnetismul produce efecte în întreagul Univers,
de la suprafața Pământului până la cele mai îndepărtate supernove.
Măsurătorile de polarizare ajută astronomii să înțeleagă
proprietățile magnetice ale propriei stele precum și pe ale tuturor celorlalte din univers.
Transcrierea: ESO; Traducerea: Daniela H.S.