Před pětadvaceti lety nebyla mimo Sluneční soustavu známa ani jedna planeta.
O to víc je podivuhodné, že dnes jich známe tisíce - o mnohých máme překvapivě detailní poznatky.
Observatoře ESO v Chile byly vždy na špičce prudkého rozvoje znalostí v této oblasti.
A jejich nejmodernější přístroje stále pokračují v objevování
a zkoumání exoplanet v jejich neobyčejné rozmanitosti.
Sledujete ESOcast! Špičková věda a život v zákulisí ESO, Evropské jižní observatoře.
Po celou historii se lidé dívali na noční oblohu a přemýšleli, jsou-li tam také planety.
A hlavně, jsou-li mimo Sluneční soustavu planety nesoucí život.
Také astronomové si kladli tyto otázky, a ještě mnohé další.
Jsou planety běžné? Nebo jsou naopak vzácné?
Jsou podobné planetám Sluneční soustavy nebo jsou úplně jiné?
Bohužel, až do nedávné doby
nebyla pozorovací technika dost vyspělá na to, abychom mohli na byť jedinou z těchto otázek odpovědět.
Avšak v roce 1995 se všechno doslova přes noc změnilo.
Byla objevena první exoplaneta obíhající cizí hvězdu podobnou Slunci.
Ten památný objev učinili astronomové Michel Mayor a Didier Queloz ze Ženevské observatoře.
Planeta obíhá hvězdu 51 Pegasi.
Exoplaneta, jež dostala jméno 51 Pegasi b, má asi poloviční hmotnost ve srovnání s Jupiterem
a svou mateřskou hvězdu oběhne za pouhé čtyři dny.
To byl však jenom začátek.
Z počátečního pramínku se časem stala záplava objevů.
Od té doby jsme objevili tisíce exoplanet rozmanitých velikostí na nejrůznějších drahách.
Mnoho z nich objevily observatoře ESO v Chile.
Lov exoplanet je ale náročná činnost.
Cizí světy se skrývají a vydávají jen málo vlastního světla.
Všechno světlo, které vydávají nebo odrážejí, se ztrácí v oslnivé záři jejich mateřských hvězd.
Pomocí pokročilých pozorovacích metod však lze prchavé světlo exoplanet zachytit.
Slabé gravitační působení obíhajících planet způsobuje kývavý pohyb mateřské hvězdy tam a zpět.
A tento jemný pohyb zase způsobuje malý posun čar ve spektru hvězdy,
díky němuž extrémně citlivé spektrografy, jako je HARPS observatoře ESO, změří radiální rychlost pohybu hvězdy.
HARPS pracuje na observatoři ESO LaSilla s teleskopem o průměru 3,6 m.
Je to nejlepší lovec exoplanet na světě.
V současnosti je nejúspěšnější v hledání exoplanet s malou hmotností.
V roce 2010 tento přístroj odhalil dosud nejpočetnější planetární systém.
Soustava planet obíhá okolo hvězdy označené HD 10180 vzdálené od nás 120 světelných roků.
Obsahuje nejméně pět exoplanet.
A existuje podezření, že se v soustavě nacházejí ještě další dvě planety,
z nichž jedna by mohla být nejméně hmotnou z dosud známých exoplanet.
K nepřímému objevení vzdálených planet může vést i jejich přechod přes mateřskou hvězdu.
Díváme-li se ze Země v době, kdy planeta prochází mezi námi a hvězdou,
je část světla hvězdy blokována planetou.
Díky tomu dojde k poklesu jasnosti hvězdy, který můžeme měřit.
Kromě možnosti určit velikost exoplanety
nám přechod planety přes hvězdu dovolí zjistit také složení její atmosféry.
Poprvé byla atmosféra exoplanety z kategorie superzemí
analyzována astronomy, kteří pracují s VLT - "Velmi velkým dalekohledem".
Planeta nese označení GJ 1214b
a při jejím přechodu před mateřskou hvězdou bylo studováno světlo, jež prošlo atmosférou planety.
Světlo hvězdy, jež prošlo atmosférou planety, prozradilo, že ta je buď tvořená vodou v plynném skupenství - párou,
nebo je v ní silná vrstva oblaků či mlhy.
Přímé pozorování exoplanet je mimořádně obtížnou výzvou, ale i to se teleskopům ESO podařilo.
VLT pořídil vůbec první snímek planety mimo Sluneční soustavu.
2M1207b je pětkrát hmotnější než Jupiter.
Obíhá okolo hnědého trpaslíka - nepodařeného pokusu o hvězdu - ve vzdálenosti 55x větší než je vzdálenost Země od Slunce.
Dalekohledy ESO jsou vybaveny nejmodernějšími detektory,
ale aby zůstala na špičce výzkumu exoplanet
pořídila ESO nedávno pro VLT dva nové detektory.
SPHERE je schopný zobrazit a studovat slabé planety ztrácející se v záři jejich mateřských hvězd.
A brzy přibyde k VLT spektrograf ESPRESSO, který překoná současný HARPS.
Evropský extrémně velký dalekohled E-ELT, který se právě staví v Chile,
posune lov exoplanet ještě dále.
Až bude 39 metrový teleskop dokončen, dokáže fotografovat exoplanety velikosti Země
a možná najde i důkazy existence cizích biosfér.
Pátrání po planetách mimo Sluneční soustavu je klíčovou součástí hledání odpovědi
na možná úplně nejdůležitější otázku: Je někde jinde ve vesmíru také život?
Za uplynulých 20 let naše znalosti o exoplanetách neuvěřitelně pokročily.
Ale pátrání po planetách podobných Zemi a planetách, jež hostí život,
je stále jednou z největších výzev, které před astronomy stojí.
Jsme sami? Nevíme. Ale odpověď je téměř nadosah.
Text titulků ESO; překlad Jan Veselý - Hvězdárna a planetárium v Hradci Králové