Puščava Atacama na severu Čila je znana po temnem nočnem nebu,
ki ga lahko uživamo v njegovi veličini zahvaljujoč se temu, da ni svetlobno onesnaženo.
Vendar celo najtemnejše nebo ni popolnoma temno.
Astronomi na observatorijih ESO večkrat srečajo naraven svetlobni pojav nad Esojevimi teleskopi,
ki ga poznamo pod imenom zodiakalna svetloba.
To je ESOcast!
Vrhunska znanost in življenje v zakulisju ESO, Evropskega južnega observatorija.
V raziskovanju skrajnih meja z našim gostiteljem Dr J-em, znanim tudi kot Dr Joe Liske.
Pozdravljeni in dobrodošli v novi epizodi ESOcasta!
Esojevi observatoriji so tako neverjetno temna opazovališča,
da je ponavadi edino kar jih osvetljuje v noči brez Lune
šibka svetloba milijard zvezd v Rimski cesti.
Vendar je prisotnih še veliko drugih zanimivih pojavov,
ki jih lahko opazujemo na nebu nad teleskopi.
Med temi so na primer šibka tančica svetlikanja neba
in občasni pojav "rdečih prikazni" nad nenavadno oddaljenimi nevihtami.
In še, vsako noč, posebno v urah takoj po mraku ali tik pred zoro,
se na nebu pojavi ta šibek, megleni stolp svetlobe
tik nad horizontom, in se širi navzgor.
Ta pošasten sij je znan pod imenom zodiakalna svetloba.
Kmalu po zahodu, takoj ko se zvezde začenjajo pojavljati na nebu,
postanejo vidni prvi obrisi zodiakalne svetlobe.
Ko se tema pomika nad puščavo postane ta svetloba vedno bolj vidljiva,
in jo lahko opazimo kot svetel stolp svetlobe, ki se dviga od horizonta.
Ta svetla kolona sledi zvezdnemu ozadju na poti po nebu,
in sčasoma izgine pod obzorje ko se Zemlja zavrti okrog svoje osi.
Celo ko najsvetlejši del zodiakalne svetlobe izgine pod horizontom,
je njena sled še vedno prisotna.
Čeprav sedaj spominja na izredno šibek pramenast most, ki se znova osvetli zgodaj zjutraj,
tik pred svitom.
Izvor zodiakalne svetlobe moramo iskati v osrednjem delu Osončja.
Sonce je obdano z drobnimi zrni ledu in prahu,
ki jih stalno dodajajo razpadanja ledenih kometov in trčenja asteroidov.
Ta zrna so porazdeljena znotraj istega ravnega diska, ki ga naseljujejo planeti.
Ko ga vidimo z Zemlje se ta disk pojavi kot ozka sled na nebu,
ki ji pravimo ekliptika, po kateri se navidezno gibljejo Sonce, Luna in planeti, ko jih vidimo na nebu.
Zodiakalna svetloba je ustvarjena takrat, ko se Sončeva svetloba siplje naprej na delcih v tem disku
v smeri Zemlje.
Ko gledamo z Zemlje to ustvari videz neprekinjenega svetlobnega traku vzdolž ekliptike,
ki postaja šibkejši bolj stran kot gledamo od Sonca.
Zodiakalna ozvezdja se seveda nahajajo ravno tako na ekliptiki,
in zato imenujemo ta sij zodiakalna svetloba.
Vzdolž ekliptike, visoko na nebu, se lahko pojavi ovalen svetel madež
ki ga imenujemo Gegenschein ali protisij.
Pojav, ki dobi ime po nemškem raziskovalcu Alexandru von Humboldtu,
ustvari Sončeva svetloba, ki se siplje nazaj na medplanetarnih delcih prahu.
Vidimo ga lahko na delu neba nasprotno od Sonca.
Podoben pojav lahko doživimo tu na Zemlji.
Ko se obrnemo proti Soncu v meglenem vremenu,
se halo svetlobe, ki ga imenujemo glorija, včasih pojavi okrog vaše sence na tleh.
Pojav zodiakalne svetlobe sta zgleda prvič raziskovala konec 17. stoletja
italijanski astronom Giovanni Cassini in švicarski matematik Nicolas Fatio de Duillier.
Oba je ta svetloba na nebu popolnoma očarala in, ker je bilo seveda v 17. stoletju
zelo malo svetlobnega onesnaženja, je bilo zanju relativno enostavno
opazovati ta pojav celo iz mest.
Novejša opazovanja so pokazala,
da Osončje verjetno ni edino, v katerem pride do pojava zodiakalne svetlobe.
Podatki Esojevega Zelo velikega optičnega interferometra na observatoriju Paranal
so razkrili, da je veliko ostalih planetarnih sistemov obdanih z medplanetarnim prahom.
Zodiakalna svetloba je res fotogenična značilnost
in zato ni presenetljivo, da je postala popularna tarča nočnih fotografov v puščavi Atacama.
Dejstvo, da je tako izrazita na Esojevih observatorijih,
je lep dokaz, kako neverjetno dobri so opazovalni pogoji na teh opazovališčih.
To je bil Dr J za ESOcast. Pridružite se mi znova naslednjič v drugi kozmični pustolovščini.
Izpis v angleščini ESO; prevod Dunja Fabjan (za Portal v vesolje)